TREI LUNI MAI DEVREME. UNDEVA ÎN FOSTA UNIUNE SOVIETICĂ
- Bună. - Bună, intră.
- Mergem? - Sigur, să-mi împachetez lucrurile.
- Ce lucruri? - Lucrurile mele. Mă mut!
- Unde? - În State!
- Ce?! În State? - E adevărat! Îl știi pe prietenul mamei?
Trăiește în America. Mama se mută acolo și merg și eu.
- Ce o să faci acolo? - Nu știu. Plecăm vineri.
- Glumești! - E adevărat!
- E o glumă proastă. - Așa e. Ce o să fac acolo?
- Nu-mi vine să cred că pleci. - Să-ți vină, plec...
- Pot să plătesc mai tarziu pentru un pachet de Marlboro? - Nu, nu poți.
- Wall Street, atunci? - Am spus NU.
- Cu cealaltă vânzătoare mergea. - Nu mințiți, fetelor.
- Nu mințim. Asa e... - Am spus NU!
- Cațea! - Ce?!
- Ce faci? - Nu contează, plec în America!
Cum de te-ai decis să pleci în America?
Mama și-a cunoscut prietenul printr-o agenție matrimonială.
El e rus, dar trăiește în America.
E incredibil!
- Rahat... Și eu aș vrea să plec. - Poți să mă vizitezi în America!
Ce e cu toată America, America asta? Ce tot strigă?
- Pleacă acolo. - Minți. Serios?
- Pot să vin si eu? - Nu.
Ia-mă cu tine. Vorbesc engleza.
Hello, my name is Volodya.
Prostule...
Ascultă... mama ta vroia să-ți spună ceva.
Continuă.
Pai... Sergei și cu mine am discutat...
- Și am decis că e mai bine să ne ducem noi întâi.
Ne ducem noi și tu vii puțin mai încolo.
- Ești mare acum. - Ce?! O să stau aici singură?
Asta e situația.
Dacă nu-ți convine... atunci n-ai de ce să vii!
Suntem doar eu și tu. Doar noi doi.
- Numai să-mi iau la revedere. Vin imediat. - Bine.
Dragă... trebuie să plec.
Am lăsat niște bani. Îți mai trimit când ajung acolo.
Mătușa Anna o să vină mai încolo.
Nu-mi dai măcar o îmbrațișare? Plec.
Bine...
- La revedere... - Pa.
Stai, mamă!
Mamă! Nu pleca!
- Fata mea... - Nu pleca, te rog!
Nu mă lăsa, mamă!
Nu pleca, stai cu mine, n-o sa ma descurc singură!
Nu pleca, mamă!
Dacă nu plecam acum...
- O să sun. O să te sun! - Mamă!
O să sun când ajung acolo!
- Cine e? - Anna.
- Deci... A plecat? - Da.
- Îmbracă-te. - Ce?
- Hai, mergem la noul tău apartament. - Ce nou apartament?
- O să stai în alt apartament. - Ce?
Apartamentul ăsta e prea mare pentru tine. Ți-am zis să te îmbraci.
- Nu merg. Ăsta e apartamentul meu! - Trebuie să faci ce zic eu.
Să mergem.
Asta e.
Bătrânul care stătea aici, a murit acum câteva săptămâni. Astea sunt lucrurile lui.
- Ești nebună? Să stau aici? - Da, o să stai.
Cât timp mama ta nu e aici, eu decid.
Totul e aici: frigider, ferestre, e cald...
- De ce nu pot să stau în apartamentul meu? - Nu poate nimeni să-l plătească.
Eu nu pot și nici tu.
- Dacă nu... - În nici un caz nu stau aici!
Dacă nu vrei să stai aici, stai în stradă.
- Cățea! - Strada sau orfelinatul!
- Buna, Lilya. - Bună.
VOLODYA
Tatăl nostru, care ești în ceruri. Sfințească-se Numele Tău.
Vie Împărăția Ta. Facă-se voia Ta.
Precum în cer așa și pe pământ. Dă-ne nouă pâinea noastră cea de toate zilele
Și ne iartă nouă greșelile noastre. Precum și noi iertăm greșiților noștri.
Și nu ne duce pe noi în ispită, și ne izbăvește de cel rău.
Că a Ta e împărăția, puterea, și mărirea, în vecii vecilor. Amin!
Foarte bine.
Puteai să faci mai bine.
Ești tot aici? Credeam că ești în America.
Te-ai descurcat bine la test.
- Te așteaptă un viitor de aur. - Ce?
Glumeam.
Du-te dracu', cățea! Poți să fii sigură că am un viitor de aur în față.
Hei!
Unde vă duceți?
- Pot să vin și eu? - Nu, nu poți.
- Îți dau lipici dacă vin și eu. - Să văd.
Wow, ăștia sunt Nike? Adevărați?
Micul meu soare, ridică-te...
- Uite ce de medicamente am găsit. - Wow...
- Unde? - La toaletă.
- Nu sunt ale mele. - Dar ale cui?
- Poate ale bătrânului care stătea aici. - Ce e?
Dă-mi!
Ce faci? Copiii n-ar trebui să bea!
Hei, uitați-vă ce am găsit!
- Să jucăm război. - Pune-i una.
Bătrânul era erou de razboi.
- Uite eroul de razboi! - Salutați-l!
- Volodya, stai jos. Stai jos! - Liniștește-te!
Ce cu gălăgia asta? Nu puteți să faceți liniște?
Hai, nu te supăra. Avem sirop de tuse. Poți să iei puțin.
- Dar nu tușesc. - E bun pentru toate. Intră.
Daca nu vă potoliți, sun la poliție. Și sun și pe mătușa ta.
Terminați. Hei, gata.
- Hai, că sting lumina. - Ești prea mic. Termină.
Calmează-te, ești prea mic. Găsește-ți altă fată.
- Termină. - Pleacă.
Ce e aici?!
Ce se-ntâmplă?!
Îmi place aici. Ești nebună, sau ce?!
Afară!
Gunoaielor!
Hai! Ieșiți acum!
Afară!
Nu mă atinge!
Du-te dracu'! Ține minte că eu decid aici.
Ai grijă, sau o să fie mai rău!
Ieși afară!
Afara cu tine! Vierme! Pui de cațea!
Volodya!
Volodya, ce faci?
- Stau. - Coboară.
- Doar stau. - Coboară, te rog.
- Coboară! - Nu vreau.
- Coboară. - Nu, nu vreau.
- Coboară. - Bine, bine...
Hei, vrei să mergem undeva?
- Nu. - 100 de coroane.
- Cară-te! - 200.
- Du-te dracu'! - Nu ești chiar așa draguță...
- Du-te dracu', jepatule! - Pot să întreb și eu, nu?
Trebuie să plec de aici. Oriunde, dar nu aici.
- Noapte bună. - Pleci acasă?
- Sunt obosită, mă duc acasă. - Nu pot să stau la tine?
- Nu. - De ce? E așa frig afară.
Nu pot să mă duc acasă. M-a dat afară.
Tata a înnebunit. Nu știu de ce.
Te rog... Lilya.
Pot să dorm pe jos.
Poți să dormi pe canapea. Dar fără șmecherii că te dau afară.
Știi la ce ma gândesc?
Că suntem ca o familie. Stăm la cină...
eu am venit de la muncă și tu ai copt pâine.
Lilya...? Ce crezi că s-ar fi întâmplat dacă eram cu doi ani mai mare?
Termină...
Serios...
Nu vorbi așa... e aiurea.
Știi ce? Chiar m-am gândit să sar.
- Serios? - Da.
- De ce? - Din cauza rahatului ăsta.
Nu mai vreau să trăiesc.
Ba da, vrei!
Bineînțeles că vrei!
Mi-ai salvat viața. Acum o să ți-o salvez și eu pe a ta.
Un pachet de Wall Street.
27, te rog.
Iau niște chips-uri și țigări.
Pune sucul la loc.
Vino înapoi!
N-ai primit nici o scrisoare azi. Cred că mama ta a uitat de tine.
Nu, vreau eu să stau aici...
Nu durează decât câteva minute.
E bine, dacă sunt băieți tineri, dar dacă sunt bătrâni scârboși...
Pe de altă parte e mai rapid. Unu, doi și s-a terminat!
Apoi iei banii și poti să-ți iei o rochie sau ceva de genul ăsta.
Nu, niciodată. E oribil!
Să mergem!
- Cum a fost? - Bine.
Am înghețat! Spune-mi cum a fost.
Las-o baltă. Hai acasă, e prea frig!
- Cine e? - Natasha.
Am venit să-ți dau banii. N-am nevoie de ei.
Bine... Pa.
Natasha!
- Bună. - Bună.
- Spune-mi ce se petrece. - Hai acolo să-ți explic.
Deci. Ce se întâmplă?
Păi... tata a găsit banii...
Și m-am gândit că nu conteaza pentru tine.
Ce să nu conteze pentru mine?
Tu nu ai parinți. Adică, mama ta e în State.
Ce nu conteaza pentru mine?
Pai... i-am spus lui tata că sunt banii tăi.
- Că ai făcut ce am facut eu. - Ai zis că eu am făcut asta?
Da, știi tu. Dacă tata ar știi, m-ar omorî!
- Ești nebună! - Ce contează pentru tine?!
- Tu pleci în State... - Credeam că ești prietena mea!
- Și apoi spui chestii de genul ăsta! - Natasha...
Să mergem... Hai.
N-am nevoie de banii tăi.
Ține-ți banii! Târfă!
LILYA
Băieți, hai să ne distrăm.
E mica noastră târfă! Curvă nenorocită! Ce faci aici?
Cară-te dracu'!
Te vinzi la copii?
- Lasă-i. Hai să mergem. - Exact asta și fac.
Târfă! Ce faci acolo? Vino aici!
- Cum merg afacerile? - Micuțul, e un client nou?
- Hai să mergem. - N-am terminat.
E o proastă, nu înțelege...
- Hai, să plecam. - N-am terminat de scris.
Pleacă de aici, nu vrem sa-ți vedem fața!
LILJA 4-EVER
Acum, am terminat. Să mergem...
Stai aici!
Unde dracu' te duci?!
Gunoi împuțit, du-te și taie-ți gâtu', târfă!
- N-o să mănânci nimic cald azi. - Ce?
- Ți-au tăiat curentul. - Ce?!
La naiba...
Anna!
- Nu e nimeni acolo. Mătușa ta s-a mutat. - S-a mutat?
Da. Doamne, ai crescut.
- Îmi aduc aminte când erai așa de mică. - Ce? Unde s-a mutat?
Deschide, știu că ești acolo!
Ce faci? Ești fericită aici?
Sunt o femeie bătrână și bolnavă. Am nevoie de o casă confortabilă.
Înțelegi?
- Ai vorbit cu mama? - Nu.
- A sunat sau a scris? - N-a sunat și nici n-a scris.
Lasă-mă să mă uit la TV liniștită...
- N-am nici un ban. - Nici eu.
Mi-au tăiat curentul și n-am nimic de mâncare.
- Ia-ți o slujbă. - Cum, sunt la școală?
Și, fă ce a facut și mama ta.
Du-te în oraș și desfă-ți picioarele. Acum lasă-mă-n pace.
Închide ușa!
- Știi ce? - Ce?
Am citit intr-o revista...
despre zilele de naștere ale vedetelor. Sunt născută în aceeași zi cu Britney Spears.
- Serios? - Da... dar cu patru ani diferență.
- Dar aveți aceeași zi de naștere? - Da...
Imaginează-ți dacă erați schimbate la spital, atunci tu ai fi fost Britney Spears.
Dar nu am fost născute în același an și ea trăiește în State.
Dar mă gândesc cât de mișto ar fi putut fi...
Da, sigur...
- Știi când e ziua mea de naștere? - Nu.
- Azi. - Serios?
- Nu glumești? - Nu...
- Felicitări! - Merci.
Ai primit vreun cadou?
Îți promit că-ți fac unul frumos.
Jur... Dar nu azi.
N-am știut că e ziua ta și n-am nici un ban.
- Dar o să ai un cadou de la mine. - Nu ești obligată.
Da, îți fac un cadou.
- Te duci la școală? - Nu... tu?
Nu.
- Ce-o să faci? - Trebuie să spăl.
Nu am haine curate.
Dar nu am detergent. Nu știu.
Uite...
- Să încercăm? - Volodya, termină.
- Să le încercăm. - Volodya, nu poți...
Volodya, lasă-le. Nu le atinge.
Lasă-le.
Volodya! Termină!
Le-ai înghițit?
Volodya, le-ai înghițit?
Ce e?
Ce ai? Volodya!
Nu pleca! Volodya... Volodya!
Nu muri, te rog, Volodya!
Un sărut?
Cred că am fost în rai...
- M-am transformat într-un înger. - Ieși, du-te dracu', tâmpitule!
- Du-te dracu'! - Scuze...
Idiot! Afară!
- Ieși! - Scuze...
DE VÂNZARE
- Vreți să cumpărați ceva? - Nu e nimic de cumpărat aici!
Bună...
Mai ești supărată?
Iartă-mă, n-am să mai fac așa ceva niciodată...
Cum merge?
Ai vândut ceva?
Nimic. Ce porcărie!
Dacă mai faci asta o dată, te omor!
- Mergem la Pentagon? - La Pentagon?
- Baza de submarine. - Știu. Ce să facem acolo?
Am niște lipici acolo.
- Locuiesc acolo. - Stai acolo?
Pai, când mă dau afară din casă.
Tata lucra aici. Era în armată.
Și mama lucra aici.
- Mama lucra în bucătăria asta. - Mama ta gătea?
Și tatăl tău?
Era în armată și venea aici mai puțin...
Probabil doar vroia să se culce puțin cu mama.
Apoi ea a ramas însarcinata și el s-a mutat la Moscova.
Ea i-a scris, dar el n-a răspuns. Nu l-am văzut niciodată.
Haide, am înghețat.
Discursul ținut de Secretarul General, Tovarășul Brezhnev...
Tovarăși membrii ai Comitetului Central, tovarăși delegați...
Tovarăși. Acum 50 de ani, un eveniment de o mare importanță istorică a avut loc.
Aplauze prelungite și furtunoase. Toată lumea în picioare.
Eu aici stau. Uite, asta e camera mea.
Vezi, am lipici.
Ia-l.
Mi-e frig...
Putem să facem o colibă.
Ce colibă?
Să ne încălzim.
E mai cald, nu?
E ca un coșciug.
Să ne prefacem că suntem morți.
Nu, merci...
Ce crezi că se întâmplă când moare cineva?
Se duce în Rai, la D-zeu și Iisus și toate cele?
Nu știu...
Eu așa cred. Cred că devii un înger în Rai.
Poți să joci baschet toată ziua și să înscrii câte puncte vrei.
Și să fii de un milion de ori mai bun ca Michael Jordan.
Aiurea...
Ăsta nu e singurul lucru care-l poți face acolo.
Poți să faci ce vrei în Rai.
Să dansezi, să joci jocuri pe calculator, să mergi la petreceri...
Asta e o prostie. Eu n-o să mor, o să mă duc în America.
Eu aș juca baschet.
- Termină. - Ce faci?
- Mi-e rău... - Unde te duci?
Termină...
Nu mai vreau să stau aici. M-am săturat...
CITAȚIE DE LA SERVICIILE SOCIALE
Deci n-ai avut nici un contact cu mama ta dupa ce a plecat în America?
- Nu. - Și n-a sunat?
Nu am telefon.
- N-a scris? - Nu.
Am primit o scrisoare de la ea. Știi ceva de asta?
Nu. De ce?
În scrisoare scrie...
Bineînteles că nu e legal.
Formal nu se poate face asta...
Dar scrie că renunță la tine ca părinte.
Asta înseamna că nu mai vrea să fie tutorele tău.
Tutore? Despre ce vorbiți?
Uite, îmi pare rău pentru tine, dar aici scrie...
Pot să-ți citesc.
Lilya a fost dintotdeauna un copil nedorit
și deci nu mai doresc să fiu tutorele ei.
Prin urmare o încredințez Serviciilor Sociale.
E groaznic, înteleg...
E groaznic.
Și țigări, vă rog.
Face în total 160,40.
Mulțumesc.
- Închide ochii. - Ce?
Închide ochii.
- Pentru ce? - Te rog, închide ochii.
- Ce-o să faci? - Nimic special, fă-o.
Ce-o să faci? O să mă lovești?
- Nu fii prost. Doar închide ochii. - Promiți?
Lilya, ce faci?
Ține-i închiși... Acum poți să te uiți.
- Uite. Pentru ziua ta. - E pentru mine?
- Ia-o! - Serios? Glumești...
- Faci mișto de mine... - Nu.
- E a mea? Ești sigură? A mea? Da? - Da...
- Merci... - Ți-am promis.
N-am primit niciodată ceva mai frumos.
- De unde ai luat banii? - I-am găsit pe stradă.
- Nu... serios? - Nu contează. Mama i-a trimis.
E a mea! A mea!
Ia-o daca poți.
Bună.
- Ce faci? - Du-te dracu'!
Ce s-a întâmplat?
Ai înghețat, e frig...
- Unde stai? Vrei să te duc acasă? - Dispari!
Nu-ți fie frică, nu te ating. Doar te duc acasă.
Nu poți să mergi pe aici noaptea, e o zonă periculoasă.
Nu-ți fie frică, nu te ating.
Sunt doar un tip normal.
A propos, eu sunt Andrei.
Eu sunt Lilya.
Mă bucur să te cunosc.
- Servește-te. - Merci.
Ce făceai așa târziu într-un cartier așa periculos?
- Nu contează... - Bine, nu contează.
- Câți ani ai? - 16.
Atunci ești fată mare, dar tot e periculos.
Te-aș sfătui să nu mai mergi pe acolo.
Păi... acum vii în patul meu?
Despre ce vorbești? N-o să mă culc cu tine.
Atunci de ce m-ai adus?
- Doar te-am adus. - Crezi că sunt proastă?
Nu, nu cred. Am vrut doar să fiu drăguț.
Te-am văzut și am vrut să te ajut.
Deci crezi că sunt urâtă?
Nu cred că ești urâtă...
Ești chiar drăguță.
Dar n-o să mă culc cu tine.
Nu de asta...
OK. Scuze... Merci că m-ai adus.
Ai grijă...
Stai!
Stai...
M-am gândit că poate... poate ne mai întâlnim?
Doar să ne întâlnim...
Am putea merge undeva... să vedem un film... Nu știu. Dar nimic altceva.
Nimic altceva?
Exact... Să nu-ți vină alte idei.
OK.
Grozav. Cool...
Bună.
Ce faci aici? Drace, m-ai speriat!
- Scuze. - Ce faci aici?
Scuze că te-am speriat.
Aș putea să... dorm la tine?
OK.
Scuze, n-am vrut să te sperii.
Vrea doar să se culce cu tine.
Nu e adevărat.
Bineînțeles că da.
Ba nu. E drăguț.
Nu crede.
- Ești doar gelos. - În nici un caz.
- Bineînțeles că ești. - În nici un caz.
- Dar ești. - Nu, nu sunt.
Vrea doar să se culce cu tine.
Mamă!
Nu!
Rahat!
- Mai vrei? - Da.
- Plăcintă sau înghețată? - Înghețată.
Înghețată? Mă duc să iau.
- Uite. - Merci.
Porcărie totală!
Acum înțeleg de ce a plecat mama.
Nu e nimic de făcut aici.
- Hai să mergem în Suedia. - Ce?
Ne luăm lucrurile și plecăm... acum! Nu mă crezi?
- Glumești. - Bineînțeles. Nu acum. Într-o săptămână.
Eu stau în Suedia, lucrez acolo. Aici sunt doar în concediu.
Plec peste o săptămână. Poți să vii cu mine.
Pot să-ți fac rost de o slujbă și de un apartament acolo.
Ar fi mișto... Nu te-ai gândit niciodată să pleci de aici?
Țara asta e de rahat. Aici nu e nimic de făcut.
Suedia e un paradis în comparație cu aici. Poți să te relaxezi acolo.
Și oamenii... Chiar și oamenii sunt diferiți.
Sunt de treabă, nu ca aici.
Și apoi, poți să câștigi bani frumoși.
Știi, într-o lună, poți să câștigi mai mult ca un doctor aici într-un an.
- Asta nu poate fi adevărat! - Ba da, e, serios!
Uite aici... Oamenii sunt nebuni!
Știi ce a făcut vărul meu?
Și-a vândut un rinichi pentru că nu avea bani.
Tu ți-ai vinde un rinichi?
Nu meriți o așa viață.
- Ce s-a întâmplat cu mingea? - Tata a spart-o.
- A spart-o? - A înțepat-o.
- De ce? - Cu foarfeca.
- De ce? - Nu știu. A înnebunit.
O repar eu...
Deschideți! Poliția!
E chiar poliția?
Deschideți sau spargem ușa!
- Salutare! Cum mai merge? - Ce vreți?
- Vino aici! - Ce vrei?
- Afară! - Termină!
Abia îmi pasă de ei. Sunt niște scârbe nenorocite.
Plec oricum de aici.
Vrei niște lipici?
- Știi ce? - Nu.
Îmi iau de lucru în Suedia.
Serios, jur. Nu vreau să te las aici singur.
O să vorbesc cu Andrei.
Sunt așa bucuros că mergi în Suedia.
O să luăm un apartament mare... cu o baie enormă...
Tot ce vrei.
Vreau să te întreb ceva.
Am un prieten și vroiam să te întreb dacă...
Mai târziu, mai târziu... Vorbim mai târziu.
Mai târziu, mai târziu...
- Esti proastă. - Sunt proastă?
- Da, ești! - Poți să pleci dacă sunt proastă.
- Și de ce sunt proastă? - Pentru că tipul ăla te păcălește.
- Mă păcălește? - Da, așa e...
- În nici un caz! - Bineînțeles că așa e.
În ce sens?
Vorbește de slujbe în Suedia, dar nu vrea decât să se culce cu tine.
- În realitate, n-o să fie nici o slujbă. - Bineînțeles că o să fie!
Îți promit că-ți fac rost de o slujbă în Suedia. O să vorbesc cu Andrei.
N-ai vorbit cu el deja?
- Am uitat. - Ai spus c-o să vorbești cu el.
Scuze, am uitat! O să vorbesc cu el, promit.
- Făceai altceva? - Termină, o să vorbesc cu el.
- Ce slujbă e? - Ceva cu legume.
- Legume? - Cules legume sau ceva de genul ăsta...
Cules? Iarna? Legumele nu cresc iarna.
Și? Poate e mai cald în Suedia.
- Știi unde e Suedia? - Aproximativ.
- Unde? - Nu știu exact...
...dar undeva în UE... sau cum se mai cheamă.
Dar tu, tu ce știi?!
- Ești doar gelos. - Pe el? Gelos? Nu.
- Ești gelos. Da, ești. - Nu, nu sunt!
- Ba ești. - Nu...
- Da. - Nu.
Ba nu sunt.
- Pentru mine? - Da, pentru cine altcineva?
- Ce e? - Deschide-l, o să vezi.
Un pașaport?
- Uită-te pe ultima pagină. - Ce e acolo?
Acum numele tău e Katya.
- De ce? - Ar putea fi probleme la graniță.
Nu ai încă 18 ani.
E ca să nu te întrebe nimic.
Apropo, mi-am sunat șeful.
A zis că poți să începi de luni.
- Luni? Lunea asta? - Da, lunea asta.
Plecăm duminică.
Trebuie să... te întreb ceva.
Poți să găsești o slujbă pentru o altă persoană?
Nu știu.
E pentru un prieten, un prieten care înseamnă mult pentru mine.
Nu vreau să fie singur aici.
O să întreb... O să mă interesez...
Nu e exclus.
Ești prea bun!
- Alo? - Alo, Natasha? Sunt Lilya.
Mă mut cu prietenul meu în Suedia.
Tu o să rămâi în haznaua asta. Așa stă treaba, dragă.
Intrăm într-un tunel, s-ar putea să se întrerupă...
Sun de pe mobilul prietenului meu.
Volodya! Volodya, te rog!
Pa, baba cu cartofi!
- Bună. - Bună.
Urcă.
Volodya! Volodya...
- Unde te duci? - Trebuie să-mi iau la revedere.
Ne grăbim.
Ascultă, e ceva... o mică problemă.
Bunica mea e bolnavă, și trebuie să trec pe la ea până să plec în Suedia.
- Atunci nu mergem în Suedia? - Te duci singură și ne întâlnim mai târziu.
Îmi pare rău, dar e bunica mea. S-ar putea să fie ultima dată când o văd.
- Deci, o să zbor singură? - Da.
Am vorbit cu șeful meu, o să se întâlnească cu tine, te duce acasă și-ți arată pe-acolo.
- E timpul de plecare. - Da.
- Ne vedem curând? - Ți-am spus că sunt acolo în două zile.
- Serios? - Serios.
- Trebuie să pleci... - Pa.
Scoală. Scoală, am zis!
Uită-te la el cum stă pe jos.
Jekatarina Menyova. Katya...
19 iunie 1982.
Buna dimineața.
- Bună! - Salut.
Intră.
O oră.
Poate vrei să-ți dai jos jacheta?
Te ajut.
Merci.
...și apără-ne de cel rău.
Că a Ta e împărăția, puterea, și mărirea, în vecii vecilor. Amin.
Vreau o păpușă...
creioane de desenat, și un ghiozdan roz.
Bună.
Îmi pare rău...
- Îmi pare rău că te-am lăsat așa. - Nu contează.
- Mi-e dor de tine. - Și mie mi-e dor de tine.
Ești singurul meu prieten.
- Mingea? E reparată? - Da.
- Ce mai faci? - Bine.
Joc baschet toată ziua.
- Vrei sa joci puțin? - Nu.
- Apropo, Crăciun fericit! - E Crăciunul?
- Da. - N-am știut.
- Am un dar de Crăciun pentru tine. - Serios?
- Da... - Ce?
- Vino. - Ce? Unde?
Uite.
Ce e asta?
E darul tău de Craciun.
- Ce e? - Toată asta. Toată lumea.
Casele, mașinile, străzile, vântul... sunt toate ale tale.
Poți să faci ce vrei.
Scuze, dar nu sunt sigură că e un cadou bun.
E vânt...
...e ceață. E frig.
Și lumea asta nu e așa bună.
Acum sar... și zbor...
Nu, nu poți...
De ce nu? De mine depinde.
M-am săturat de viața asta. E complet de rahat.
- Nu, nu e. - Ba e. E rahat.
- Nu, nu e. - Ba e.
Dar e singura pe care o ai. Viața asta e singura pe care o ai.
Nu vreau viața asta. Nu mă interesează.
Uită-te la mine.
M-am sinucis și am ajuns în Rai și da, e chiar grozav în Rai.
Dar regret, pentru că aș fi vrut să traiesc pe pământ un pic mai mult.
Ești mort pentru eternitate, dar ești viu pentru un moment.
- Nu eram gata. - Gata?
Ții minte când am stat pe bancă...
și tu ai scris Lilya 4-ever?
Și tâmpiții ăia au făcut mișto de tine?
Am zis să plecăm.
Dar tu ai spus că nu ești gata.
Ai vrut să termini de scris întâi. Îți aduci aminte?
Așa e și acum.
Toată lumea te scuipă, dar tu nu ești pregătită.
Sari, dacă vrei. Nu e periculos. O să te prind.
Dar o să pierzi. Și tâmpitul care te-a scuipat câștigă. Vezi?
Buna, dragă. Te-ai și întors de la școală?
Ai teme?
Cum a fost la școală azi?
Te urăsc.
Crezi că îți aparțin?
Nu aparțin nimănui.
Crezi că mă poți cumpăra?
Nu poți.
Nu poți să-mi cumperi inima și sufletul.
Stai! Stai la dracu'!
Mamă...
Bună...
Sărăcuța...
Am o surpriză pentru tine.
Nu mai vreau surprize.
- Ușa e deschisă. - Ce?
A uitat s-o încuie când a plecat. Ușa e deschisă.
Hai. Scoală-te.
- Nu pot... - Haide.
- Vreau doar să dorm. - Ușa e deschisă.
Vezi? A uitat s-o închidă.
Du-te!
Unde să mă duc?
Lilya, stai! Nu sări!
Nu sări! Nu fă asta! Nu!
Nu, te rog, Lilya! Nu! Te implor!
Lilya! Nu!
Fată, aproape 16 ani. A căzut de la înălțime.
Unu, doi, trei...
Stop circulator general. Fără alte detalii. În cinci minute.
Pot să te ating? Ești real?!
Ești real!
Nu merg. Să culegi tu legume iarna, nu sunt proastă.
Pa!
V-au căzut cartofii. Lăsați-mă să vă ajut.
Acest film este dedicat milioanelor de copii din toată lumea exploatați de traficul de carne vie.